СКРИНІНГ ШТАМІВ PLEUROTUS OSTREATUS ЯК ПОТЕНЦІЙНИХ ПРОДУЦЕНТІВ ПЕКТИНЛІАЗИ - Зубик, П. Ф.; Клечак, І. Р. (ПРОДОВОЛЬЧІ РЕСУРСИ, 2025)
Предмет. Пектин є важливим компонентом клітинних стінок плодів та овочів, що обумовлює високу в’язкість сировини та ускладнення технологічних процесів у харчовій промисловості. Для розкладання пектину ефективним методом є використання пектиназ, серед яких найбільше застосування має пектинліаза. Базидієві макроміцети роду Pleurotus є перспективними об’єктами для синтезу пектинліаз. Мета. Метою дослідження було вивчення синтезу пектинліази штамами P. ostreatus у глибинній культурі на різних синтетичних середовищах. Методи. Об’єктами досліджень були 3 штами виду P. ostreatus (Fr.) P. Kumm.: P. ostreatus 226, P. ostreatus 229, P. ostreatus 331 отримані з Колекції шапинкових грибів Інституту ботаніки ім. М.Г. Холодного НАН України (ІБК). Штами культивували на середовищах Норкранс і Чапека, пептоно-дріжджовому середовищі, у яких джерелом вуглецю використовували 0,5% пектин. Культивування здійснювали в статичного режиму за температури 28 ± 1ºC упродовж 14 діб. В кінці культивування визначали рівень pH потенціометрично; вихід біомаси і кількість сухих речовин гравіметрично; вміст білків та активність пектинліази спектрофотометрично. Статистичну обробку даних виконували за допомогою критерію Дункана. Результати. Усі штами відзначилися найвищим виходом біомаси після культивування на пептоно-дріжджовому середовищі з пектином (Cбіомаси = 1,3–1,6 г/дм3). Найвища активність пектинліази спостерігалась для штаму P. ostreatus 226, який культивували у середовищі СНП – 115,1 ± 17,6 од/гбілків. Штам P. ostreatus 331 демонстрував найнижчі показники на всіх середовищах. Сфера застосування результатів. Результати дослідження можуть бути використані для оптимізації умов культивування штамів Pleurotus ostreatus з метою виробництва пектинліази для харчової промисловості.