УДОСКОНАЛЕННЯ ЗАКОНОДАВЧИХ ЗАСАД ДЕРЖАВНОЇ АГРАРНОЇ ПОЛІТИКИ ДЛЯ РОЗВИТКУ ХАРЧОВОЇ ІНДУСТРІЇ - Куць, Олександр (ПРОДОВОЛЬЧІ РЕСУРСИ, 2019)
Предмет дослідження – законодавчі засади спрямовані на розвиток харчової індустрії у процесі формування вітчизняної продовольчої системи в умовах глобалізації та удосконалення державної аграрної політики. Мета дослідження – обґрунтувати зміни та пропозиції стосовно формування законодавчих засад державної аграрної політики для розвитку харчової індустрії. Застосовано методи: теоретичного пізнання, монографічний, систематизації та класифікації, абстрактно-логічний. Результати дослідження. Збільшення частки переробленої продукції у загальному обсязі виробництва та експорті є одним із головних завдань для реалізації потенціалу національної продовольчої системи та має вирішальне значення для забезпечення конкурентоспроможності країни, особливо в умовах глобальних викликів і реалізації курсу європейської інтеграції. Ефективне функціонування харчової індустрії відіграє провідну роль у забезпеченні ефективного функціонування продовольчої системи та стабільного соціально-економічного розвитку України. Для розвитку харчової індустрії, як і в цілому для усіх суб'єктів національної економіки важливо розуміти, яка система економічних, фінансових, правових, організаційних і соціальних заходів, буде здійснюватися державою з метою забезпечення ефективного і стабільного розвитку економіки чи, зокрема, забезпечення населення якісним продовольством. Діючі інституціональні умови та інструменти реалізації державної аграрної політики, необхідно переглянути з огляду на процеси глобалізації та інтеграції до ЄС. Сфера застосування результатів дослідження. Розраховано на практичне застосування основних наукових положень й пропозицій дослідження при підготовці законодавчих та нормативно-правових актів стосовно формування державної аграрної політики з метою забезпечення розвитку харчової індустрії і стабільної продовольчої системи. Зокрема, включає заходи дерегуляції господарської діяльності, насамперед через скорочення функцій та удосконалення процедур адміністративного регулювання економіки, збільшення обсягів переробки сільськогосподарської сировини, кращого контролю за безпечністю та якістю харчових продуктів та спрощення їх виходу на ринок, забезпечення продовольчої безпеки.