(untitled) (ПРОДОВОЛЬЧІ РЕСУРСИ, 2020)
Предмет дослідження – фінансово-кредитна система забезпечення фінансовими ресурсами аграрних підприємств. Мета статті – узагальнити зміст та розвинути визначення поняття «фінансові ресурси сільськогосподарських підприємств» з урахуванням особливостей та проблем їх формування в сучасних умовах; оцінити стан та перспективи забезпечення фінансовими ресурсами агропідприємств. Методика дослідження. Для вирішення поставленої мети використано такі методи: теоретичного узагальнення, синтезу, індукції та дедукції – для обґрунтування сутності дефініції "фінансові ресурси сільськогосподарських підприємств"; порівнянь, динамічний – для аналізу тенденцій розвитку аграрних підприємств та оцінки забезпечення їх фінансовими ресурсами; економіко-статистичного аналізу для прогнозування джерел фінансових ресурсів; фінансового аналізу – для визначення оптимального розміру відсоткової ставки за кредитами сільськогосподарських підприємств. Результати дослідження. Виявлено, що основним джерелом формування фінансових ресурсів більшості сільськогосподарських підприємств впродовж минулого десятиліття були власні кошти. Висока вартість залучених фінансових ресурсів у господарську діяльність, а також низький рівень інвестиційної активності сільгоспвиробників, негативно впливали на формування чистого прибутку, призводили до постійних коливань рентабельності операційної діяльності. Вкладення інвестицій здійснювалися переважно у найбільш прибуткові напрями сільськогосподарської діяльності, в той час як галузі, які потребували докорінної модернізації залишалися без додаткових ресурсів. Частка сільського господарства в іноземному капіталі економіки 2018 року була надто малою (0,7%). Незначною була також частка короткострокових кредитів (у 2018 р. – 5,6%). Відсоткові ставки за кредитами для агропідприємств впродовж дослідженого періоду були вищими, ніж в середньому по економіці України. Елементи наукової новизни. У структурі фінансових балансів агрохолдингів виявлена тенденція до зменшення часток власних коштів і відповідно зростання позикових коштів, які в окремих формуваннях становили від 46,8 до 91,6%, що свідчить про деяке зниження фінансової стійкості та посилення залежності підприємств від інвесторів і кредиторів. Обґрунтовано інструменти державної фінансової політики в сфері забезпечення підприємств фінансовими ресурсами з них: сприяння формуванню різноманітних джерел в системі кредитного обслуговування, в якій важлива роль має належати кооперативним кредитним структурам; запровадження програм розширення місткості внутрішнього ринку за рахунок власного виробництва; нарощування виробництва сільськогосподарської продукції, яка необхідна для забезпечення раціональних норм споживання населенням; організація переробки продукції безпосередньо в господарствах з продажем не сировини, а продовольчих товарів, вироблених із неї, а також інших виробів з місцевих ресурсів як важливого джерела додаткових фінансових надходжень; стримування інфляції та ін. Сфера застосування результатів. Розраховано на фахівців в сфері економіки та фінансів сільського господарства, працівників наукової сфери, викладачів, аспірантів і студентів вищих навчальних закладів. Результати дослідження можуть застосовуватися фахівцями для оцінки рівня забезпечення фінансовими ресурсами підприємств, працівниками органів державного управління при виборі напрямів продовольчої політики, науковими співробітниками для розширення сфери досліджень.